![](https://dzirkstele.lv/wp-content/uploads/2023/09/pexels-olia-danilevich-5088174-1024x683.jpg)
Saistībā ar skaļo rezonansi izraisījušo Valsts izglītības satura centra (VISC) publicēto materiālu par seksuālo un reproduktīvo veselību nokļūšanas izglītības sistēmā VISC vadītāja Liene Voroņenko ar izglītības un zinātnes ministres Andas Čakšas (JV) rīkojumu ir atstādināta no amata uz disciplinārlietas izmeklēšanas laiku, aģentūra LETA noskaidroja Izglītības un zinātnes ministrijā (IZM).
Jau ziņots, ka ministrijā ir sākta dienesta pārbaude par VISC publicētā metodiskā materiāla “Seksuālā izglītība, jautājumi un atbildes” izstrādes un publicēšanas norisi, tai skaitā minētā materiāla virzības publiskošanai procesā pieņemto lēmumu un risinājumu atbilstību labas pārvaldes principam un VISC iekšējai kontroles un risku vadības sistēmai.
Dienesta pārbaudes laiks noteikts līdz 13.oktobrim.
Ņemot vērā Valsts civildienesta ierēdņu disciplināratbildības likumā noteikto, pēc tam, kad pieņemts lēmums par disciplinārlietas ierosināšanu, ierēdni ar motivētu lēmumu uz laiku, bet ne ilgāk kā līdz disciplinārsoda izpildes uzsākšanai, saglabājot mēnešalgu un sociālās garantijas, var atstādināt no amata pienākumu izpildes.
Čakša pauda, ka veselības mācība un seksuālā izglītošana skolās ir “veselas un iekļaujošas sabiedrības pamats” – vecumam atbilstošas zināšanas bērnībā un pusaudžu vecumā ļauj labāk izprast sevi un citus, kā arī veidot nobriedušu un cieņpilnu sabiedrību.
Vienlaikus, viņas ieskatā, metodiskais materiāls nav bijis pietiekami kvalitatīvs, lai VISC to rekomendētu izmantošanai bērniem 4.klasē. “Arī es nevēlētos, lai manus bērnus izglīto, izmantojot šo materiālu,” sacīja ministre.
VISC pārstāve Liene Bērziņa aģentūrai LETA iepriekš skaidroja, ka ikviena metodiskā līdzekļa mērķis ir atbalsta sniegšana pedagogam, kurš, zinot skolēnu vajadzības, izlemj par to izmantošanu mācību procesā. Pieļaujamas situācijas, kad pedagogs ar informāciju iepazīstas, pieņem to zināšanai, bet mācību procesā neizmanto.
Lēmums par materiāla saturu un izstrādi tika pieņemts, pirms metodiskā līdzekļa izstrādes projekta darba grupai individuāli intervējot Latvijas skolēnus un noskaidrojot, par kādām no tiem aktuālām seksuālās veselības tēmām ir grūti rast atbalstu un atrast uzticamu, kvalitatīvu informāciju.
Materiāla autore ir klīniskā psiholoģe Kristīne Balode, kā arī tā izstrādē piedalījušies VISC Mācību jomas eksperti Mihails Basmanovs un Inese Bautere, saskatot šī atbalsta materiāla nepieciešamību mācību jomu mācību satura īstenošanai.
Bērziņa arī norādīja, ka metodiskā līdzekļa izstrādes procesā ir notikušas konsultācijas un ņemti vērā priekšlikumi no veselības nozares ekspertiem, savukārt metodiskā atbalsta nepieciešamība no pedagogu puses esot aktualizēta arī pedagogu profesionālās pilnveides pasākumos.
Šobrīd VISC uzdots materiālu iesniegt Latvijas Ārstu biedrībai, Latvijas Māsu asociācijai, Latvijas Psihiatru asociācijai, organizācijām “Papardes Zieds” un “Mammamuntetiem.lv”, kā arī Latvijas Jauno Ārstu asociācijai.
No mācību plānošanas e-vides izņemti skaļo rezonansi izraisījušie VISC publicētie materiāli par seksuālo un reproduktīvo veselību.
Plašu rezonansi sociālajos medijos izraisīja Pusaudžu un jauniešu psihoterapijas centra vadītāja Nila Saksa Konstantinova paustais, ka daudzi vecāki ir šokēti par mācību materiālu, kurā pamatskolas bērniem stāsta par “bezdzimuma cilvēkiem”, “plūstošo dzimumu” un “piedzimšanu nepareizajā ķermenī”.
Viņa ieskatā, tā esot diskusija, kā bērni tiek ietekmēti un veidoti. Un tā neesot joka lieta ietekmēt bērnu idejai par to, ka viņš varētu būt piedzimis nepareizā ķermenī.
Viņš norāda, ka šīs idejas tālākajā realizācijā esot ārkārtīgi nopietnas un neatgriezeniskas iejaukšanās ķermenī gan hormonālā, gan ķirurģiskā veidā. Pārmaiņas, kuras ne tikai rada psihiski traumētus jaunus cilvēkus ar izkropļotiem ķermeņiem un dzimumorgāniem, bet arī psihiski traumētus cilvēkus, kuriem šīs pārmaiņas nav devušas ārstu un aktīvistu solīto laimes izjūtu.
Tas esot redzams no Eiropas valstu un ASV pieredzes, kur aizvien biežāk jaunieši vēršas tiesā pret ārstiem, kuri veikuši šādas pārmaiņas viņu ķermeņos nepilngadīgā vecumā. Tas esot redzams pētījumu datos, kas nav spējuši pierādīt jebkādus pozitīvus ieguvumus šādām dzimuma korekcijām, skaidro Sakss Konstantinovs.
Viņš norāda, ka valstis, kuras vēsturiski bijušas izteikti liberālas šajos jautājumos, piemēram, Zviedrija un Norvēģija, esot apturējušas nepilngadīgo jauniešu pubertātes bloķēšanu.
“Tikmēr Latvijā, ierasti atpaliekot no pasaules tendencēm par aptuveni 10 gadiem, mēs mēģinām atvērt “zaļu koridoru” šai acīmredzami kaitīgajai, ētiski stipri apšaubāmajai un klaji pseidozinātniskajai medicīnas praksei,” norāda Pusaudžu un jauniešu psihoterapijas centra vadītājs.